Алфред дьо Мюсе
На Виктор Юго

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

Да любиш е добре безброй неща, с което

ще отличиш накрай най-свидното от тях;

бонбони, океан, разходки, звезден прах,

девойки, лавър свеж и рози сред полето…

Край неразцъфнал цвят да бдиш с тъга в сърцето,

да стигаш и до плач, да се сбогуваш плах,

а после изведнъж откриваш: „Остарях!“ —

причината накрай да видим е прието.

Преходните блага едва познали, в дар

остава ни накрай един приятел стар.

И да се разделим, случайност пак ни сбира.

Дланта поема длан и сякаш в някой лес

пак редом ще вървим и всеки в миг разбира:

безсмъртен е духът, а вчера става днес.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.